Vienkārši turpini peldēt
![](/upload/media/default/0001/03/thumb_2023_default_big.jpeg)
Eimija Novogrāca deva pretsparu potenciāli nāvējošam smadzeņu vēzim un izveidoja pasaulē lielāko ilgtspējīgas akvakultūras investīciju fondu.
Pagājušajā gadā Eimija Novogrāca uzaicināja uz viesībām Mahhetenā jūraszāļu audzētāju, austeru audzētavas īpašnieku, žāvētu laša ādu uzkodu gatavotāju, pārtikas tirgotāju, restorānu īpašnieku un reportieri. Kamēr viesi baudīja ar safrānu pildītu Arktikas paliju ar mājas tomātiem un pistāciju pesto, viņa piecēlās, lai pastāstītu par zivs izcelsmi: Matorka, audzētava Grindavīkā Islandē, kas audzē zivis tvertnēs uz zemes, izmantojot ģeotermālo enerģiju, un neizmanto antibiotikas.
Pirms 2016. gada, kad Novogrācas fonds Aqua-Spark investēja audzētavā 2,5 miljonus dolāru, Matorka saražoja tikai 50 tonnas zivju gadā, bet līdz iepriekšminētajām viesībām pārdeva jau 3000 tonnu gadā, tostarp tādam pasaulslavenam šefpavāram kā Nobu Matsuhisa un ASV pārtikas piegādātājam FreshDirect. Līdz ar Covid-19 pandēmijas izraisīto satricinājumu Matorka restorānu pārdošanas rādītāji panīka, un fonds Aqua-Spark nāca palīgā ar 750 000 dolāru īstermiņa aizdevumu. “Zīmols ir atpakaļ uz pareizā ceļa,” ziņo Novogrāca, kura paredz, ka līdz 2022. gadam uzņēmums pārdos jau 6000 tonnu zivju gadā. “Tas ir uzņēmums, kurā varēs ērti kontrolēt ražošanu, pārzināt tirgu, klientus un sekot līdzi visiem rādītājiem.”
Arī pati Novogrāca (45) šobrīd ir uz popularitātes viļņa. Pirms desmit gadiem viņai diagnosticēja smadzeņu audzēju, un ārsti brīdināja, ka tas var arī nogalināt. Riskantā 20 stundu operācija noritēja veiksmīgi, bet viņai palika līdzsvara un kustību traucējumi – papildus tam, ka jau no bērnības viņa ar vienu aci neredzēja. Šodien viņa ar vīru Maiku Velingsu (50) vada Aqua-Spark, ilgtspējīgas akvakultūras fondu Nīderlandē, kas ir piesaistījis 148 miljonus dolāru no kopumā 190 investoriem 29 valstīs. To vidū ir donoru ieteiktais fonds ImpactAssets no Bethesdas Mērilendā (tas ļauj ieguldītājiem izvietot savas investīcijas pelnošos ietekmes ieguldījumos, bet atdevi novirzīt labdarībai) un miljardieres Margaritas Luī-Dreifusas kontrolētais izejvielu gigants Louis Dreyfus Company. Arī Pašai Novogrācai ir plašas pazīšanās. Viņas vecākā māsa Žaklīna ir inovatīva ietekmes ieguldījumu riska kapitāla fonda Acumen dibinātāja un vadītāja un ir precējusies ar Ted Talks vadītāju Krisu Andersonu. Vecākais brālis Maikls ir bijušais miljardieris, makro drošības fondu treideris, kurš vēlāk kļuva arī par plaši pazīstamu kriptovalūtu investoru.
Šā gada jūnijā Aqua-Spark daļas 19 portfeļa uzņēmumos tika novērtētas par 180 miljoniem dolāru. 2019. gadā uzņēmums uzrādīja 21,75 % iekšējā ienesīguma normu (IRR). Iespaidīgi, īpaši ņemot vērā, ka tas ir ar jau atskaitītu 1 % ikgadējo komisiju un 20 % no peļņas, kas tiek maksāti pārvaldības uzņēmumam, kura 60 % pieder Novogrācai un Velingsam. (Pārējie 40 % pieder pāra fondam un dalībniekiem.) Novogrāca prognozē, ka šogad, neraugoties uz pandēmiju, IRR pārsniegs divdesmit procentus. (ASV akreditēti investori var kļūt var fonda dalībniekiem par 118 000 dolāru).
Runājot vienkāršā dolāru valodā, Aqua-Spark ir neliela zivtiņa 265 miljardus dolāru vērtajā pasaules akvakultūras nozarē, kas tagad piegādā vairāk nekā pusi no visām pārtikas patēriņam saražotajām jūras veltēm. Tomēr, lai gan tas ir pirmais un lielākais investīciju fonds pasaulē, kas pilnībā veltīts ilgtspējīgas akvakultūras produkcijai, tam ir ārkārtīgi liela ietekme uz nozari.
Piemēram, 2015. gadā ar savu pirmo ieguldījumu 3,4 miljonu dolāru vērtībā Aqua-Spark atbalstīja Calysta – Silīcija ielejas jaunuzņēmumu, kas ražo inovatīvu zivju barību. Calysta izmanto fermentētus mikrobus, kas ir atvasināti no dabasgāzes ražošanas blakusproduktiem, lai izveidotu zivju barību, kas ir labāka nekā videi nedraudzīgākās alternatīvas, kuru pamatā ir zivju vai sojas izejvielas. Aqua-Spark nauda palīdzēja izveidot pilotrūpnīcu, kas savukārt palīdzēja Calysta piesaistīt 150 miljonus dolāru papildu investīcijas, tostarp no uzņēmumiem Cargill un BP Ventures. Tagad tiek būvēta rūpnīca Ķīnā, kas ražos 20 000 tonnu barības gadā, un potenciāli tas pilnībā izmainīs 40 miljardus dolāru vērto pasaules zivju barības tirgu. “Kad es viņus [Novogrācu un Velingsu] satiku, teicu, ka tas var prasīt desmit gadus,” atceras Calysta līdzdibinātājs un vadītājs Alans Šo.
Ar ilgtermiņa pieeju Aqua-Spark vēl tikai grasās pārdot vienu sakārtotu saimniecību. Tiek sagaidīts, ka portfelī iekļautās kompānijas saviem darbiniekiem maksās cienījamu atalgojumu un par prioritāti noteiks zinātnisko rezultātu caurskatāmību. Vairākas investīcijas veiktas saimniecībās, kurām jāsamazina antibiotiku un ķimikāliju izmantošana un jāierobežo izmešu emisija. “Akvakultūra vēsturiski tiek uzskatīta par ļoti netīru nozari; par nozari, kas izraisa dažādas slimības. Viņi mainīja šo priekšstatu un padarīja nozari pievilcīgu ieguldījumiem,” saka Līza Kleisnere, prominenta ietekmes investore, kura ieņem amatu Aqua-Spark valdē.
Novogrāca ir sestais bērns no septiņiem brāļiem un māsām, un viņu tēvs, ASV armijas pulkvedis, vienmēr lika bērniem brīvdienās celties jau sešos no rīta. Pēc teātra studijām Ņujorkas Universitātē viņa piestrādāja Vašingtonas štatā, kur pētīja regulējumus, kas ietekmē tīņu vecuma jaunās māmiņas, bet tad sāka strādāt pie sava pusbrāļa, vadot TED Prize – ikgadēji piešķirtu apbalvojumu par idejām, kas maina pasauli. Tādā veidā 2010. gada pavasarī Novogrāca nonāca zinātniskās izpētes kuģa Galapagu salās, kur vienuviet norisinājās okeāna aizsardzības lekcijas un niršana. Šajā braucienā viņa satika dāņu sērijveida uzņēmēju Velingsu, kurš savu pirmo biznesu nodibināja jau 18 gadu vecumā.
Turpmāko septiņu mēnešu laikā viņu attiecības uzplauka, bet tad Novogrācai sākās satraucošas lēkmes. Līdz oktobrim viņa jau bija uzzinājusi, ka viņai ir smadzeņu audzējs. Pēc operācijas pie slimnīcas gultas Velingss viņu bildināja. Viņa pieņēma bildinājumu, bet teica, ka ir nepieciešams laiks, lai atgūtu savu dzīvi; viņai bija no jauna jāiemācās staigāt. Dažu mēnešu laikā Novogrāca atguvās un turpināja strādāt TED. “Tas bija daudz par ātru,” viņa tagad atzīst. “Nezināju, kā pārtraukt tiekties uz augšu. Tā bija mana identitāte.” Līdz beidzot Dohā (Katarā) plānotā TEDx konference lika viņai pārdomāt. “Nevarēju pat paiet pa smiltīm, bet jau piekritu vadīt darbnīcas tuksnesī.” Viņa nopirka biļeti uz Nīderlandi, un viņā un Velingss kopā sāka būvēt savu dzīvi un kompāniju.
Viņi izvēlējās tieši akvakultūru, jo šī lielā un problemātiskā nozare uztrauca ļoti maz investoru. Dažas zivsaimniecības padarīja savvaļas pārzvejas problēmu tikai sliktāku, jo ražoja zivju barību no savvaļas zivīm. Ilgtspējīgākas saimniecības “pārdeva ļoti šaurā premium tirgū”, un tām nebija piekļuves kapitālam no ārpuses, saka Novogrāca. Viņi tikās ar desmitiem potenciālo investoru Silīcija ielejā un Eiropā un 2013. gada septembrī plānoja uzsākt formālu līdzekļu piesaisti, bet tad atkal notika traģēdija. 2013. gada jūlijā Novogrācai piedzima bērns, kurš pēc mēneša nomira. Procesu atlika – bet ne uz ilgu laiku. 2014. gada beigās Novogrācai piedzima otrs bērns (viņiem ar Velingsu tagad ir trīs veseli bērni), un pāris piesaistīja vairāk nekā astoņus miljonus dolāru no kopumā 26 investoriem. Sākotnējās operacionālās izmaksas bija četri miljoni dolāru, ko viņi sedza paši no saviem līdzekļiem.
Divi investori vēlas Aqua-Spark portfelī iegūt 60 līdz 80 kompāniju, kas ir vairāk nekā trīsreiz vairāk par pašreiz pieejamo. Sākumā viņi uztraucās, ka nespēs nodrošināt pietiekami daudz uzņēmumu kuros investēt; tagad aktīvi tiek novērotas 1550 kompānijas.
Neraugoties uz problēmām, Eimija Novogrāca ir pilnībā iesaistījusies jaunu klientu meklēšanā, kāpjot pa kāpnēm uz laivu Vjetnamā un rāpjoties pa barošanas platformām virs krokodilu pārpildītām ūdenstilpēm Mozambikā. “Dažreiz es pakāpjos atpakaļ, bet lielākoties es cīnos un eju uz priekšu.”
Kaut arī pandēmijas apstākļos pagaidām nav iespējams apmeklēt noteiktas vietas, Novogrācu un Velingsu tas neaptur – viņi aktīvi darbojas arī attālināti. “Viss, kas ir noticis un ko esam piedzīvojušu, liek mums iet priekšu,” saka uzņēmēja.